Филм Маћеја Пјепжице
ЖЕЉА ЗА ЖИВОТОМ
Филм је инспирисан истинитим догађајима.
Добро јутро. -Добро јутро. Представите се.
Матеуже... дај мени тај нотес.
Реци комисији нешто о себи.
Матеуже...
Година 1987.
Рећи ћу вам моје стручно и објективно мишљење. Ваш син...
Он је ментално заостао, жао ми је. -Рекли сте да се може испоставити...
Он разуме одређене ствари. -Да ли баш све разуме?
Наведите ми један пример. -Кад спремам ручак много је узбуђен.
И много саливира. -Као и мој пас кад му напуним чинију да једе.
Маше репом и показује ми колико је срећан.
Шта је било сине? -Никад нећете моћи да комуницирате с њим.
Мој вам је савет да га сместите у специјалну болницу.
Желите ми рећи? -Истину!
Мозак му је трајно оштећен! Вегетираће попут биљке!
Помоћи ћу ти око домаћег. Мама, он неће моју помоћ.
Још само мало. Хајде, покушај још мало сине.
Доктор каже да он никад неће проходати. -Видећемо.
Ниси ни ти проходала рано Матилда. Још само мало. -Понављаћеш разред.
Џабе се трудиш. Не знам који је брат глупљи. -Не говори тако о Матеужу.
Ионако ништа не разуме. Џабе га понижаваш.
Зашто не прошеташ с њим? Г. Таларчик ме питао да ли је још увек жив.
Обећао си ми да ћеш браву поправити.
Живахан ли си, здраво сине.
Ево га, можеш га држати.
Шта је било?
Опет си цугнуо коју драги.
Дај мени? -Сачекај! Матеуже!
Тачно време, 7 сати, 33 минута и 15 секунди.
Чуј Матеуже.
ДОКАЗ
Матеуже...
Твоја глава је топлином испуњена.
Твоје тело је топлином испуњено.
Уз моју моћ оздравићеш.
Нећу више долазити. Нема сврхе мучити дечака.
Од ваше задње посете му је боље, преклињем вас.
Схватите, ни ове паре му неће помоћи.
Морате се суочити са стварношћу.
Шта је било сине, реци ми?
Желиш ми нешто рећи?
Јеси гладан?
Јеси жедан?
Желиш рећи да волиш маму?
Кад бих бар разумела шта ми желиш рећи...
Сада знате истину.
Када сте у оваквом вегетативном стању, нико вас не може разумети.
Слушај сине, када мушкарца не поштују довољно...
Он стиснутом песницом лупи о астал. Разумеш ли?
Покушај! Покажи таји, овако.
Тако треба! Још једном, тресни астал.
Чему га то учиш побогу? -Мушке ствари жено.
Погледај моју људину! Ошини сине...
Чекао сам прави тренутак да им покажем ко сам.
За сада, одлучио сам да учим, и видим шта ће се дешавати.
Мама, требаш ми нешто. -Сачекај само мало.
Шта је било сине? Шта је то? Шта желиш?
Чекај, полако... Шта је то? Покушаваш да устанеш?
Мама ће ти помоћи, хајде... Па ти сам ходаш.
Сада је много лакши. Шта си оно хтела?
Ма ништа. -Душо!
Једна кашика...
Друга кашика...
И сада... -Трећа.
То је тринаест кашика дневно, 91 недељно.
Скоро 400 месечно... Мање 30 које испљунем.
То су били моји часови математике.
Тај човек је љубоморан на своју жену.
Када није кући, вара га с другим човеком.
Овај брачни пар живи заједно, али не комуницирају међусобно.
Гледајући моје комшије, то је био вид моје социјалне едукације.
Пошиљке из Немачке били су ми часови из географије. -Видите ли?
Трајаће нам целе године. -Прелепо мирише.
Томек, погледај!
Томек, једна је за тебе. А другу дај Матеужу. Дај њему ту.
Шта је то? -Целофан за фрижидер.
Откуд знаш? -То служи за паковање хране.
Комшиница је исто добила. -Шта је то?
Отац ме је научио да рукујем алатом.
Пусти. -Нож ћеш сломити. -Чекај жено.
Такође ме је научио... да никад не одустајем.
Узела сам меру, скините хаљину.
Омиљени су ми били часови из анатомије. -Одговара ли у уторак?
Сисе и звезде... то су два најбоља Божија изума.
Путовање у свемир више није само сан.
Из дугогодишњих тестирања извукли смо поуке из физике.
Уз помоћ напредне технологије успели смо да се отиснемо у свемир.
Ушли смо у доба ракетне технологије...
Не знам, стварно не знам.
У биоскоп? Мени одговара.
Зашто си искључила телевизор? -Зар мислиш да разуме нешто?
Изгледам ли ти лепо сине?
Матилда, где је мој сребрни брош? Онај лептир сребрни.
То је био прави моменат да им покажем да их разумем.
Мама! Матеуже!
Шта је било сине? Шта је било? Повредићеш се сине.
Пази на главу! Престани сине! Смири се.
Матилда, помози ми за бога милога. Држи му главу! Држи му главу!
Матеуже! Полако бато.
Смири се... готово је, прошло је.
Прошло је чедо моје.
ЧАРОБЊАК
Погледај горе! Видиш ли оно тамо, то је Јупитер.
Година 1989.
А видиш ли оно најсветлије. То је скуп звезда знан као Велика Кола.
Људи мисле да се звезде не помичу. Али то није истина сине.
Крећу се као луде све време.
Нама то тако делује, кад их гледамо са земље. Мислимо да мирују.
Нисам знао чиме ми се отац бавио.
Прво сам помислио да је астроном.
Погледај, месец се помера!
Онда сам мислио да је механичар.
Одлично ходаш сине. Мама се уморила, сешћемо на кратко.
Све ми га је теже носити.
Направићу му нова колица, не брини.
Чак сам помислио да је криминалац.
Зато што га је комшија полицајац често испитивао.
Враћао се кући исцрпљен, говорећи да је пијан од тешког рада.
Пажљиво! -Стави му јастук испод.
Јеси спреман? Полећемо! Пењи се!
Сви спремни? Палим мотор на три, два, један, крећемо!
Отац ми није био ни астроном, ни механичар, ни криминалац.
За мене... он је био чаробњак.
'Ајде, крените, 'ајде! Куш пре нас!
Па оче! -Где журиш, успори! Овако држиш, па залепиш.
Стави још лепка. Залепи га овде, ту... придржи.
И готово!
Четвртог јуна, Пољаци ће гласати у првим демократским изборима...
још од Другог светског рата. Изборна трка се загрева.
Извините, затворићу! -На изборе је изашло 62 одсто гласача.
Протекли су у миру и на демократски начин.
Данас, чак су и монахиње могле да гласају уз специјалну дозволу.
Неким људима је ово први пут да су изашли на гласање.
Данас се осетио оптимизам к променама који се није назирао пре пар месеци.
Следећи избори ће такође проћи у демократском духу.
Чујеш ли? Успели смо. Брзо ћу се вратити.
1989. тата је оборио комунизам. И сада ће нам живот бити бољи.
Где идеш? -Цео град је на ногама. -А браву што обећа да ћеш поправити?
Павеле!
Желиш ли да видиш како вечерас "звезде експлодирају"? Шта кажеш...
Хоћеш? Договорено онда. Баци коску.
'Бем ти произвођача. Видиш? Не може да се поправи.
Морам нову браву купити. Стари ти је без кинте остао.
Колико имаш? -Ни жуте банке.
Пусти хаљину сине. -Све је под контролом.
Чувај ми ово, тата иде до града, ал' ћу доћи на време.
Кључеви ми сад и не требају.
Видиш каквог оца имаш? Време је да вечерамо.
Пусти браву. Шта то радиш сине? Пусти браву!
Престани! Повредићеш се!
Обоје ћеш нас повредити, смири се.
Побогу сине, смири се!
Шта ли ово пуца.
Испуних ти обећање сине?
Плашио сам да ми се отац не повреди.
Али шта може повредити човека... који учини да "звезде експлодирају".
Мама, морамо кренути.
Запамтио сам оно што ме је научио.
"Да никад не одустајем" и његову узречицу: "Све ће бити у реду."
Година 1998.
1998. упознао сам Анку. Сваке ноћи, њена мајка је доводила
другог мушкарца у стан, да би лакше заспала.
МОМАК
Матилда је сваки дан маштала о удаји. И сваки дан је ишла у лов на мужа.
Али људи не добију увек оно што желе.
Хајде, упадај унутра. Нема никога у стану.
Ова јуначина је мој брат, Матеуж.
Здраво ја сам Гоша.
Слушај брацо, треба нам мало приватности.
Звучали су горе од мене.
Уз помоћ брата, схватио сам шта све пропуштам.
Росински додаје лопту Матеужу... Матеуж дрибла Марадону.
Лопта опет стиже до Росинског. Да ли ће Вил Росински постићи гол?
Шутира и гол!
Видимо се касније брацо.
Ја сам Анка.
"Здраво Анка, ја сам Матеуж. Баш си фина девојка."
"Одакле можемо извући меласа?"
"Воду можеш извући из бунара, рече Шеширџија. Мислим
да и меласа можеш извући из бунара. У том случају..." -Клошару!
"Али они су били у бунару..."
Коначно сам схватио да сам и ја био нечији момак.
Замислих нашу будућност с кућом и децом која се играју на поду са мном.
Схватате шта желим рећи?
Одлучио сам да га убијем.
Сине, шта је било? Хоћеш да седнеш поред прозора?
Видиш ли шта уради својој старој мајци.
Безобразниче један.
Зна ли ти мајка да пушиш? -То није ваш проблем. -Баци цигару.
Зачепи бре! Немој ме нервирати! Не смеј се! Усуђујеш се мени пркосити!
Баци јебену цигару! Баци је, одмах! -Одјеби матори.
Зашто то радиш?
Јесам ли те икад повредио? Глумиш Мајка Тајсона!
Дебилчино! Смири се!
Шта си му урадио? Шта си му урадио? -Ништа.
Документа молићу! -Не дам! -Документа молићу! -Склони се.
Документа! -Одјеби бре!
То је било право чудо. Али не оно ком сам се надао.
Матеуже? То сам ја. Идемо код моје баке.
Мама хоће да побегнемо пре него што изађе из затвора.
СВЕ ЋЕ БИТИ У РЕДУ
Нациљаш и пуцаш!
Добијеш три дана слободно, ако погодиш у мету. Слушај ово.
Година 2000.
Наздравимо за другове на мору! -И за мог брата...
Уздравље. -На екс. -Живели. -Живели.
Поједите нешто или ћете се олешити. -Хоћете сендвич?
Шта једете на броду? -Само конзервирану храну.
Хвала на пирошкама. -Мама, да прсте полижеш. -Не зезај ме.
Тамек, избацили смо твој кревет и ставили смо брачни.
Сада ћемо живети заједно. -А шта ћемо када се вратим? -Неће то скоро.
А где ће Матеуж? -Преместићемо га у моју собу.
Наздравимо за живот у срећи и здрављу! -Уздравље децо.
Мама, не мораш се више бринути за Матеужа. -Како то мислиш?
Стара си да се стараш о њему. -Матилда!
Стижу те године мајко. -Зачепи! -Не свађајте се. -Ти се не мешај.
Да се не меша? Поведи га са собом. -На брод? -Ко ће бринути о њему?
Мама је болесна а Адам ради по цео дан. -Доста је свађе.
Ја ћу се бринути о Матеужу.
Сине... -Само за њега и бринеш.
Маштао сам о авантурама и новим променама.
Снови су ми се остварили... али на погрешан начин, као и обично.
Дођи да те пресвучем.
Превише си тежак.
Говорио сам себи: "Све ће бити у реду." "Све ће бити у реду."
"Све ће бити у реду." "Све ће бити у реду."
ОСМЕХ
Погледај. -Баш је лаган. Лак као перце.
Какав је сигнал? -Веома слаб. -Шта ћемо с њим? -Шта ти мислиш?
Да му дамо нешто за смирење?
Чекао сам да ми мајка дође, да јој много тога испричам.
Буђење је било свако јутро у 6:30. То сам мрзео!
Купатило је увек заузето, а чак ми ни сестра није ту.
Некад сам замишљао да је ово спортски камп.
Некад, да је камп за одмор.
А некад да је мој дом. Изгледа...
Мама је шила за муштерије, а они нису ни за кога шили.
Ипак, љубав је била иста.
А смрт је долазила као и обично.
Мрзим што сам овде. Чекао сам да мама дође у болницу и одведе ме кући.
Добро јутро.
Сећаш ли се наших комшија, породице оног пандура? Пуно су те поздравили.
Извини сине, али мораш све појести.
Твој мали прстић.
Сине, морам ићи да не закасним на воз.
Вратићу се у понедељак.
Свиђаш ми се. -А ти се мени не свиђаш.
Боже, подари снаге рабу твоме у овој патњи. Бог те воли Лешчек.
Боже, подари снаге рабу твоме у овој патњи. Бог те воли Марек.
Боже, подари снаге рабу твоме у овој патњи. Бог те воли Матеуже.
Хвала ти Боже. Али шта ако ме мрзи?
Зашто си тужан?
Како је данас леп дан. Како је живот леп.
Мрзео сам ту Вештицу.
Хранила ме је у кревету, терајући ме да се гризем за усне.
Нит' је сиса имала, нит' мозга.
Здраво. Да ти се представим. Ја сам нова волонтерка која ће те хранити.
Још једна која није знала да ме треба хранити седећи, али сам јој опростио.
Оцењивао сам их на скали од 1-10.
Сестра ми је имала лоше сисе. Дао сам јој један поен.
То је предност мога стања. Овима бих дао... петицу.
Ове су за четворку... јалова четворка!
Ове су за осмицу. -Матеуже, јеси добро?
Грешим... осам и по.
Брат Томек ти плови океаном.
Послао је разгледницу са Борнеа.
Мислим да је то неко острво.
Здраво бато, јуче сам скидао кокосе с палме.
И јео сам крабино месо. Томек.
Жао ми је сине.
Мрзео сам је. Зашто ме је оставила међу овим дебилима?
Отац то не би дозволио. -Вратићу се у понедељак.
И тако сам упливао у боксерске воде.
Коначно су схватили да овако гризем усне.
Покушали су да ми помогну.
Мирка је требала да је среди, али је заузета маслањем колача.
Иста је к'о моја тетка Стефа. Од дебљине се не може сагети.
У смрт јој се жури. "Кашика ти може гроб ископати."
Здраво, дођи на секунд. -Сачекај Матеуже. -Здраво Збишек!
Је ли све у реду? -Погледај то ту, видиш ли? Погледај изблиза.
Мислите на акваријум. -Не, испод њега. -Ову прашину? -Тако је.
Требам ли ја то очистити? -Не, наравно.
Не можете старицу у девојку претворити.
Али могу воду променити.
Купите детерџент па ћу обрисати прљавштину.
Отац ми је рекао кад човеку прекипи. Треба песницом о астал ударити.
Проклетство!
Матеуже, чујеш ли ме!
Први пут сам се насмејао после дуго времена.
Сви су хтели да причају са мном. Како је то диван осећај.
Све је било у реду.
Година 2005.
Лесчек је ментално заостао. Марек има хидроцефалус.
А Матеуж церебралну парализу.
Само удахни дубоко и све ће бити у реду. Дакле?
75 одсто нових волонтера одустане кад их доведем овде. 3/4 их одустане.
То је као тест. Дакле?
Одједном сам помислио, можда сисе и нису толико важне.
Да ли сам мало сазрео?
РЕЧИ
Стара Вештица.
Узми још мало.
Хоћемо заједно да једемо?
Ти си на реду.
Ову музику пуштам када сам тужна. Претварам се да сам балерина.
Реагује када му се обраћам. Разуме ме.
Шта има Лешчек? Опет си необријан човече?
Играш се с лоптом, Марек?
Он реагује, он реагује.
То не значи да те разуме.
Не мора речима одговорити. Поглед у очима му довољно говори. -Можда.
Јеси за кафу? -Не бих сада.
Остварили смо посебан однос. И нисмо више проводили време у соби.
Донела сам ти омиљену торту с чоколадом.
Томек ти је послао разгледницу. Из Маурицијуса.
Седим испод палминог дрвета. И наздрављам у твоје име бато. Томек.
Здраво. -Здраво. Ја сам Магда, бринем се о Матеужу.
Здраво, здраво друже.
Матеуж је данас напунио 25 година. -Опростите, нисам му ништа купила.
Хоћеш да поједеш с нама парче торте? -Не, не бих да вам сметам.
Срећан ти рођендан. Видимо се. -Видимо се.
Хоће вам сметати ако га изведем мало напоље?
Слажеш ли се синко?
Имам поклон за тебе.
Понекад пожелим да неки моменти никада не прођу.
А то је управо био такав моменат.
Ахмед каже на пољском: "Бићу твој водич до Синајске горе."
Наша група се зове "Адам Малиш".
Руси су је преименовали у "Владимир Путин". -Добро вече.
Поздрав свима. Можемо ли вам се придружити?
Наравно. -Хвала вам.
Матеуже, ово је мој отац о коме сам ти причала. -Здраво.
А она је... -Ванда. -Ванда, моја маћеха.
А за све остале, ово је Матеуж. Мој вереник.
Срећан ти рођендан оче, поклон сам ти купила. -Хвала кћери.
Знаш ли да је сутра годишњица од мајчине смрти?
Он је одрастао човек.
Хоћеш сам да узмеш?
За твоје здравље оче. -Да се вратим на причу.
Сваки 10 минута смо чули: Адаме Малиш, камила, камила!
Бедуини су се нудили да нас одведу на планину Синај за 150 долара? -170.
Хоћемо ли отпевати песмицу мом оцу?
100 година, 100 година, вечно нам живео...
Живео, живео и срећан нам био...
Вечно нам живео оче. -Хвала ти душо.
Увек је имала оригиналне идеје. -Сада ни богаље не одобраваш?
Нисам то мислио. -Него шта? -Матеуж беше?
Извињавам ти се у име моје кћери. Ко ће бити следећи? Имаш ли неку идеју?
Прошле године доведе бескућника. Данас њега, ко је следећи? -Прекини.
Магда? -Престани. -Ако ти... -Прекини. -Попричајмо... -Престани.
Магда! Стани.
Шта си јој урадио? Јеси се исповраћао по њој или шта већ?
Одустала је.
Матеуже?
Матеуже...
100 година, 100 година, вечно нам живео...
И још једном и још једном, да живи нам вечно...
Да живи нам вечно.
Разгледница из Казабланке, требало је 4 месеца да стигне.
Где се налази Казабланка сине?
Претпостављам у некој арапској земљи. Можда Турској?
Застава је црвена с зеленом звездом у средини.
Матилда ће ти доћи следећи пут.
Муж је оставио, сада се она брине о деци.
Гђа Таларчик те поздравила. Била је у болници.
Сада се код куће опоравља.
Син јој ради у полицији, као и његов отац.
Гђа Таларчик је смршала 4 киле док је била у болници.
Можда и које кило више.
Немој плакати! Знам сине...
ЉУДСКО БИЋЕ
Свиђаш ми се.
Ово су симболи уз које ћемо комуницирати, може?
Вежбаћемо. Браво! Трепнула си једном.
Овај симбол означава "вруће ми је".
Ако те питам је ли ти вруће, ти трепни и отворићу прозор.
Онда ћу те питати јеси се уморила.
Трепнућеш једном да престанем. Ако трепнеш двапут, настављамо.
Симбол "вруће ми је". Да ли ти је вруће? Шта сам ти оно рекла?
Одлично! Двапут си трепнула.
Значи да ти није вруће и нећемо отворити прозор.
Ово симбол означава "да си жедна". Јеси жедна?
Јеси? Једном си трепнула. Одлично, хоћеш воде.
Да? Донећу ти воде да пијеш. Браво! Сачекај да донесем.
Једног дана у нашу установу је дошла гђа Јола.
Ево воду ти доносим. Зато што си једном трепнула и рекла ми.
"Да, жедна сам." Сад попиј воду. Можеш ли да држиш чашу?
Г. Јарек? Сада завршавамо. Адела, видимо се ускоро?
Погледај ме, видимо се ускоро!
Буди миран, смири се.
Шта је било? Чекај, сачекај.
Смири се, буди миран. Смири се, сада ће доћи болничари.
Буди миран, побринуће се они за тебе. -Шта је било? -Здраво. -Здраво.
Шта је било? Матеуже, смири се! Полако.
Држи му ноге! Смири се Матеуже! Буди миран!
Тако је, смири се Матеуже. Ињекцију за смирење, одмах!
Немојте, сачекајте! Станите.
Желиш мени нешто да кажеш?
Научићу те. -Не може он то научити. -Видећемо. Матеуже, почнимо.
Ако је одговор "да", једном трепни? Овај симбол?
Ово значи "сестра". На то си мислио? -Коначно се и други запиташе ко сам.
Отац је био у праву. Све ће бити у реду. -На овај мислиш?
Тај симбол значи "брат". Ово значи "брат". Брат, одлично! -Матеуже...
И тако сам постао "њихов" Матеуж.
То је наш Матеуж професоре. Није комуницирао 26 година.
Молим вас, наставите. -Овај симбол? Па Матеуже...
Зар "довиђења"? У овој колони?
Да. Овај симбол?
"Не". -Полако. -Листам ли брзо?
Да, на тој страни, питајте га. -Ова страна сине?
Ова колона? Овај симбол?
Овај симбол? Овај симбол?
Ово значи "Ја". Желиш ли да кажеш "Ја" или "Ја нисам"?
"Ја"? Значи "ја". Сада имамо "ја" и "нисам".
Да наставимо. -Да окренем другу страну? -Листајте.
Та страна. -Ова или ова страна? -Та страна.
Ова колона? Ова колона? Овај симбол?
"Биљка". "Нисам".
Нисам ја биљка? -Питајте га.
Желиш мами рећи да "Ти ниси биљка"?
Шта су ти урадили сине?
Сада отвори очи, свиђа ли ти се соба? -Јола, где ово да ставим?
Матеуже, где да стави?
Ту стави. -Одговара ли овде Матеуже?
КАЗАБЛАНКА
Година 2010.
Матеуже, дошла је новинарка о којој сам ти причала.
Здраво, ја сам Ева. Желела бих написати чланак о теби.
Немој бринути. -Кренућу са сликама, могу ли?
Можете. -Лако је за руковање.
Ту све имаш, све што те занима.
Једним кликом, можеш причати с неким у свету.
На пример, можеш се упознати с неким у Сједињеним Државама.
Било ми је чудно када сам дошао кући.
Све је изгледало исто. Ипак, нешто се није уклапало.
Само сам се ја променио, попут лептира.
Сине, ово је твој ујак Матеуж.
Истетовирао си се. -Дај да видимо!
Ако желиш, могу и теби направити једну.
Било је дивно вратити се кући. Али то више није био мој дом.
Здраво Агњешка! -Здраво. -Добро јутро. -Добро јутро.
Можемо ли попричати? -Је ли Матеуж добро? -Јесте, седимо на кратко.
Чланак у новинама о Матеужу, створио нам је проблем. Из наше комисије...
Они кажу ако је он нормалан, не би требао да буде овде.
Ова установа је намењена особама са инвалидитетом. А он ту не спада.
Они желе да Матеужа пребаце у другу установу. Тамо ће га испитивати.
Погледај, како је лепа установа.
УСТАНОВА ЗЕЛЕНА ДОЛИНА
Имају и прелеп парк. Погледај шеталиште?
Знам, немају планине. Али погледај ово прелепо језеро.
Матеуже, знам да је много удаљено...
Ја ћу те прва посетити.
Добро јутро. -Добро јутро.
Представите се.
Матеуже, дај ми нотес...
Реци им нешто о себи, важи?
Ова страна? Матеуже?
Ова страна?
Ова?
Матеуже, реци нам који је данас дан.
То би било све.
Очигледан дебилизам.
Идемо, доста је било.
Данас 11. августа у 22:30 увече.
Небо је ведро и Месец се полако диже.
Посматраћу Меркур и Венеру. Сутра ће бити много леп дан.
Матеужа нису преместили.
И даље борави у Центру за особе са инвалидитетом.
ЖЕЉА ЗА ЖИВОТОМ
У знак сећања на Ева Пиета (23.07.1968 - 23.10.2006)
Превод и обрада: Гале ~Посвећено мом оцу~